\documentclass[DIV=12,%
               BCOR=0mm,%
               headinclude=false,%
               footinclude=false,open=any,%
               fontsize=10pt,%
               oneside,%
               paper=a4]%
               {scrbook}






\usepackage[noautomatic]{imakeidx}



\usepackage{microtype}
\usepackage{graphicx}
\usepackage{alltt}
\usepackage{verbatim}
\usepackage[shortlabels]{enumitem}
\usepackage{tabularx}
\usepackage[normalem]{ulem}
\def\hsout{\bgroup \ULdepth=-.55ex \ULset}
% https://tex.stackexchange.com/questions/22410/strikethrough-in-section-title
% Unclear if \protect \hsout is needed. Doesn't looks so
\DeclareRobustCommand{\sout}[1]{\texorpdfstring{\hsout{#1}}{#1}}
\usepackage{wrapfig}

% avoid breakage on multiple <br><br> and avoid the next [] to be eaten
\newcommand*{\forcelinebreak}{\strut\\*{}}

\newcommand*{\hairline}{%
  \bigskip%
  \noindent \hrulefill%
  \bigskip%
}

% reverse indentation for biblio and play

\newenvironment*{amusebiblio}{
  \leftskip=\parindent
  \parindent=-\parindent
  \smallskip
  \indent
}{\smallskip}

\newenvironment*{amuseplay}{
  \leftskip=\parindent
  \parindent=-\parindent
  \smallskip
  \indent
}{\smallskip}

\newcommand*{\Slash}{\slash\hspace{0pt}}


% http://tex.stackexchange.com/questions/3033/forcing-linebreaks-in-url
\PassOptionsToPackage{hyphens}{url}\usepackage[hyperfootnotes=false,hidelinks,breaklinks=true]{hyperref}
\usepackage{bookmark}

\usepackage[swedish,shorthands=off]{babel}
\babelfont{rm}[Path=/usr/share/fonts/opentype/linux-libertine/,%
 BoldFont=LinLibertine_RB.otf,%
 BoldItalicFont=LinLibertine_RBI.otf,%
 ItalicFont=LinLibertine_RI.otf]{LinLibertine_R.otf}
\babelfont{tt}[Scale=MatchLowercase,%
 Path=/usr/share/fonts/truetype/cmu/,%
 BoldFont=cmuntb.ttf,%
 BoldItalicFont=cmuntx.ttf,%
 ItalicFont=cmunit.ttf]{cmuntt.ttf}
\babelfont{sf}[Scale=MatchLowercase,%
 Path=/usr/share/fonts/truetype/cmu/,%
 BoldFont=cmunsx.ttf,%
 BoldItalicFont=cmunso.ttf,%
 ItalicFont=cmunsi.ttf]{cmunss.ttf}



\renewcommand*{\partpagestyle}{empty}


% global style

\pagestyle{plain}




\usepackage{indentfirst}

% remove the numbering
\setcounter{secnumdepth}{-2}

% remove labels from the captions
\renewcommand*{\captionformat}{}
\renewcommand*{\figureformat}{}
\renewcommand*{\tableformat}{}
\KOMAoption{captions}{belowfigure,nooneline}
\addtokomafont{caption}{\centering}







\deffootnote[3em]{0em}{3em}{\textsuperscript{\thefootnotemark}~}


\addtokomafont{disposition}{\rmfamily}
\addtokomafont{descriptionlabel}{\rmfamily}


\frenchspacing
% avoid vertical glue
\raggedbottom

% this will generate overfull boxes, so we need to set a tolerance
% \pretolerance=1000
% pretolerance is what is accepted for a paragraph without
% hyphenation, so it makes sense to be strict here and let the user
% accept tweak the tolerance instead.
\tolerance=200
% Additional tolerance for bad paragraphs only
\setlength{\emergencystretch}{30pt}

% (try to) forbid widows/orphans
\clubpenalty=10000
\widowpenalty=10000





% given that we said footinclude=false, this should be safe
\setlength{\footskip}{2\baselineskip}
\setlength{\parindent}{15pt}

\title{Det enda medlet mot fördyringen}
\date{1911}
\author{Jean Grave}
\subtitle{}






% https://groups.google.com/d/topic/comp.text.tex/6fYmcVMbSbQ/discussion
\hypersetup{%
pdfencoding=auto,
pdftitle={Det enda medlet mot fördyringen},%
pdfauthor={Jean Grave},%
pdfsubject={},%
pdfkeywords={kapitalismen; ekonomi; Lön; arbete}%
}


\begin{document}









  \begin{titlepage}


  \strut\vskip 2em
  \begin{center}

  {\usekomafont{title}{\huge Det enda medlet mot fördyringen\par}}%
  \vskip 1em
  
  \vskip 2em
  
  {\usekomafont{author}{Jean Grave\par}}%
  
  \vskip 1.5em



   
   \vfill



  
  {\usekomafont{date}{1911\par}}%
  


  \end{center}


     \end{titlepage}
     
     \cleardoublepage







»Skydds»-tullarna, vilka till skada för hela befolkningen gör det möjligt för ett litet antal kapitalister att utsuga konsumenterna, är en av orsakerna till livsförnödenheternas fördyring. Arbetarna ha alltför länge icke bekymrat sig om denna sak och låtit pina sig av hjärtans lust av »protektionisterna». För att göra kapitalisternas kamp bekväm mot deras konkurrenter - trots att kapitalisterna icke äro angelägna om att förbättra sitt materiel och sina metoder - därför bli tullskrankorna upprätthållna vid gränserna. Dessutom tillåter detta system en massa mer eller mindre högmodiga tjänstemän att tyrannisera de resande, att genomsöka, om det tilltalar dem, deras bagage och person, utan att de kunna försvara sig. Detta system passar de regerande så bra, att de måste använda gränsstäderna som fördyringsorter.


Kampen för höjningen av arbetslönerna löser icke frågan. Varje löneförhöjning har till följd, att produkterna, vilka bli producerade av arbetarna, som segrat i lönekampen, fördyra sig, vilket förr eller senare medför att de övriga företagarna höja priserna på sina varor. Arbetarna förtjäna mera, men måste också utgiva mera för sitt underhåll. Detta för till ny sträjk och kan så gå vidare i oändlighet. \emph{Orsakernas} angripande, vilka tillåta utsugarna den godtyckliga höjningen av livsmedelspriserna, är ett mycket nyttigare arbete.


Uppenbarligen är detta lika litet en lösning av frågan. Men livsfördyringen, vilken följer av löneförhöjningarna, gagnar ingen, under det om vi \emph{tvinga} kapitalisterna att producera \emph{billigare,} (naturligtvis icke på bekostnad av lönernas sänkning) eller inrymma plats för deras intelligentare konkurrenter, vilka kunna bättre tillfredsställa konsumenternas behov, så är det en vinst för envar.


Nu är det skyddstullsanhängarnas käpphäst, att, om de inhemska företagarna icke voro i stånd att hålla de utländska konkurrenterna stången, dessa senare skulle riva alla beställningar till sig, och därigenom de inhemska arbetarna bli arbetslösa.


Men vi ha Englands exempel, vilket utan tullskrankor tills nu intagit den främsta platsen på den industriella och kommersiella världsmarkanden; om Tyskland nu tar försteget så är det ingalunda att tillskriva dess tulltariffer; då även andra länder äro rikligt försedda med sådana, och bli dock efter dessa båda segerrika konkurrenter.


Förbättrade maskiner, förenkling av arbetet, bättre förståelse för köparnas behov - det är detta som garanterar den sociala övervikten, under det skyddstullarna endast medföra ett: uteslutning ur landet av de billiga produkterna, för att tillåta företagarna att gå vidare i de gamla spåren och låta deras landsmän betala följden av deras slentrian - folket betalar fem kronor för det som endast borde kosta tre kronor.


Men också handelsfriheten eller frihandeln är ingen lösning mot fördyringen. Densamma öppnar en dörr för konkurrensen, men blott en ytterst liten. För att hålla sig skadelösa däremot, ha kapitalisterna ofta uppfunnit internationella truster och karteller, d. v. s. förbindelse mellan varandra \emph{mot} konsumenterna.


Ett områdes eller arbetsgrens företagare komma tillsammans. Envar fastställer, med dokumenten i sin hand, huru mycket han under en bestämd tidsperiod har producerat och sålt; detta blir sammanräknat, och det skall beslutas, att i framtiden de förenade företagarnas gemensamhetsproduktion \emph{icke} bör vara större än denna summa. Man organiserar en byrå, i vilken varje deltagare är företrädd i förhållande till sin produktion, och denna byrå mottager alla beställningar, vilka då bli fördelade bland deltagarna allt efter deras produktionsförmåga. Ingen deltagare får, under höga pänningstraff, direkt emottaga beställningar, utan centralbyråns mellankomst.


På detta sätt inskränker man produktionen till det nödvändigaste, och kartellen kan påtvinga köparna sådana priser, osm det passar densamma. Och då detta system ständigt tager mer överhand, får man icke hoppas från utusgarnas världsmarknad billigare levnadsvilkor som frihandlarna ständigt utbasunera i världen.


Man kan icke nog ofta och starkt tillräckligt betona: \emph{Människornas fullständiga, allsidiga frigörelse; skall blott bli fullbordad, då de taga i besittning jorden, den de själva bebygga och arbetsmedeln som de behöva till sitt eget arbete. Då skola de oberoende av alla parasitära förmedlare, arbetsgivare, ägande, bankirer, affärsmän, regerande, tjänstemän o. s. v., ordna sin egen produktion och - vad som är nödvändigt - omedelbart utbyta sina produkter med dem, som behöva desamma.}









% begin final page

\clearpage



% new page for the colophon

\thispagestyle{empty}

\begin{center}

Det Anarkistiska Biblioteket





\bigskip
\includegraphics[width=0.25\textwidth]{logo-sv.pdf}
\bigskip

\end{center}

\strut

\vfill

\begin{center}


Jean Grave

Det enda medlet mot fördyringen



1911


\bigskip


Tidningen Brand \#7 1911
   

       

       

       

       

       

       

   



\bigskip
\textbf{www.anarkistiskabiblioteket.se}


\end{center}

% end final page with colophon


% end closing pages



\end{document}


% No format ID passed.



